Tarzan flygter
Fortøj skibet.
Fastgør det.
Hal hende ind.
Lad dem være.
De aner ikke engang, hvor de skal hen. Fart på!
Spørg ham.
Undskyld, min gode mand, vi leder efter beboelsen.
Vi må hellere passe på. De tilhører nok en krigerisk stamme.
Her, her. Væk med jer. Forsvind. Sikke noget.
Det er det eneste sprog, de arme hedninge forstår.
Herbert Henry Rawlins, til tjeneste.
Mange tak. Vi leder efter beboelsen.
Beboelsen eller beboeren? Beboeren. Godt.
Han er henne hos min chef for at kigge på en sending vilde dyr.
Hvordan står det så til i gamle England?
- Tja... - Fint, ikke?
Hvad synes De så om Afrika, frøken?
Barsk, ikke? Sikken masse spørgsmål, jeg beder Dem besvare.
De er nok trætte af at snakke. Bare spørg, hvis der er noget.
- Ja, der var... - Så er vi her.
Undskyld. To unge hjemmefra vil besøge beboeren.
Jeg bor her. Navnet er Masters.
- Eric Parker. Min søster, Rita. - Goddag.
De er et usædvanligt syn på disse kanter, miss Parker.
På alle kanter, ville jeg sige. Kaptajn Fry.
Nej, dit fjols!
Mit kæledyr skal ikke slås ihjel.
- Deres kæledyr? - Ja, i buret. Vil De se ham?
- Han behøver vist ikke beskyttelse. - Han ville slå leoparden ihjel.
Deres pletter tirrer dem.
- Men han er for kostbar. - Han skræmmer mig, selv i bur.
Bare rolig, jeg har selv tegnet buret.
Duralumin. Det kan modstå alt.
- Vi skal ikke opholde Dem. - Det var ikke noget privat ærinde.
Rita og jeg leder bare efter Mutiaskråningen.
Ikke andet?
Måske vil De også have os til at arrangere en tur til månen?
Jeg ved ikke, hvorfor De ler. Det er skam alvor for os.
I Afrika er det mest alvorlige middagssolen.
Ja, den får folk til at sige tossede ting.
Især indtil de bliver klimatiserede.
Hvad er det, vi har sagt, der er så latterlig uerfarent?
For det første går den eneste vej til skråningen gennem gaboni-land.
- Muntre folk, gabonierne. - Jeg har aldrig set en.
Men jeg har set nogle af deres ofre komme drivende ned ad floden.
Hent drinks, Rawlins.
Kun den største og mest veludstyrede safari ville kunne slå sig igennem.
Og det har de færreste mulighed for.
For det andet siger rygterne om skråningen, at den er utilgængelig.
Ligesom en lang sky i det fjerne.
400 meter høje lodrette klipper, der fortoner sig i begge ender.
Bomba, lime.
- Er der ikke altid et tredje punkt? - Jo, jeg kom netop til det.
For det tredje vil ingen indfødt trodse juju'en.
- Hvad er juju? - Sort magi, tabu, noget forbudt.
Ved De nu hvad...
Når man har boet længe i Afrika, -
- indser man, at der er en vis sandhed i de indfødtes overtro.
Hvad går denne overtro så ud på?
- Tja... - En flok kæmpeaber. Med en leder.
En meget dygtig leder med magt over liv og død i hele junglen.
Det mærkeligste er hans farve.
- Farve? - Han er hvid.
Hillemænd. En hvid gorilla?
Tror De på det?
Jeg tror på, at deroppe venter nogen, eller skal vi sige noget, -
- som er mystisk og skræmmende. Noget, der ikke vil forstyrres.
Der hører De, miss Parker. Klipper, vilde og et tabu.
En kombination, ingen kan slå.
Men en mand slog den. En jæger, Harry Holt.
Ham husker jeg godt. Han påstod at have fundet Elefantkirkegården.
Ja, Holts motiv lignede meget vores.
Mr. Masters, vi har grund til at tro, at vores kusine Jane er i live -
- oven over Mutiaskråningen, hvor hun lever blandt aber.
Ja, aberne bortfører indfødte kvinder af og til.
Ja, men lederen er ikke en abe ifølge Holt.
Lederen er en mand, en hvid mand. Og Jane er der frivilligt.
Hvis denne sære historie skulle være sand, vil De så ikke nok forklare, -
- hvad de håber at opnå, hvis De finder Jane?
Jo, ser De, vores far og Janes far havde en tredje broder.
Han var meget velhavende og ret besværlig.
Da han døde sidste forår, -
- efterlod han halvdelen af sin formue på knap 1 mio. Pund -
- til entomologisk forskning på Londons universitet.
- Hvabehar? - Insekter.
Den anden halvdel får Jane, hvis hun vender hjem til civilisationen.
Ellers får insekterne hele millionen.
Og hvis De får underrettet Deres kusine, håber De på en gevinst?
Jeg har satset alt på det.
Mislykkes det, betyder det, at Eric må afbryde sit lægestudium.
Hvis De er i stand til at udstyre en safari -
- under ledelse af en velkvalificeret mand, fx kaptajn Fry...
Men De har jo hørt Frys mening om projektet.
Hvis De vil med, drager jeg til Mutiaskråningen kl. 7 i morgen.
- Bomba! - Kaptajn Fry...
Spild ikke tiden på at takke mig. De får travlt med udstyret.
Kaptajn, først m? De fortælle os, hvorfor De gav os det venlige tilbud.
Lad os sige, jeg trænger til ferie med et stænk eventyr i.
Vi er klar kl.07.00 i morgen.
Det må jeg sige. Den største jæger på hele kontinentet -
skal pludselig være turistfører.
Bare for at få lidt eventyr.
Hvad er De ude på, chef?
Vil De prøve at fange den hvide abe?
De har ret. For første gang i 10 år.
Vi tager på safari kl. 7 i morgen. Gør metalkassen klar til afgang.
- Stå ikke der som et... - Fjols? Javel, sir.
Se lige dem der.
Ser de ikke skrækkelige ud?
- Vi lander her, Bomba. - Ja, bwana.
Det var det, jeg mente.
- Bomba, de fire kasser. - Ja, bwana.
Kaptajn Fry, det her er jo en sump.
Jeg valgte den ikke selv. Vær venlig at gå i land.
Kom, Rita.
- Ikke den vej. - Hvorfor ikke?
Vi stak hånden i en hvepserede. Det er vores rute.
Sumpen dækker vores spor, og det er den rigtige retning.
De skal nok klare den, miss Parker.
Her er lidt vådt.
Jeg er en vandhund.
Eric, se.
De skal ikke skyde. De lader os være, hvis vi lader dem være.
Vi skal ikke gøre opmærksom på os selv.
Jeg foretrækker, at vi holder vores færden hemmelig.
- Se dem! Er det ikke utroligt? - Et jagtparadis.
De har ikke set noget endnu.
Se lige den flok!
Dem kan man sagtens have derhjemme.
Og strudsene. Er de ikke flotte?
Kaptajn Fry.
Der har De Mutiaskråningen, mr. Parker.
Se at få dem i gang, Bomba.
Giv dem med kaibok'en.
Kaptajn Fry!
Juju, bwana.
Hvorfor ikke lytte til deres instinkter og glemme det hele?
- Det her er jo gaboni-land. - Rigtigt.
Indtil jeg får sat skub i bærerne, må vi blive her.
Vi slår lejr her, Bomba. Ingen telte. Skaf vand.
Din lille...
Hvad er der?
Du er vel nok sød.
Tak skal De have. Undskyld, jeg var til besvær.
Jeg vil helst ikke skyde mere her på stedet.
- Vand endnu? - Ikke endnu, bwana.
Send en anden.
Gabonier. Gør mændene klar.
Kysten er klar på juju-siden. Vi krydser floden.
Få dem sammen, Bomba.
Den efterlader vi ikke. Hurtigt!
- Hvad var det? - Uanset hvad, kan vi takke det.
Og takke gabonierne, de der er tilbage af os.
Vi har intet valg nu.
Få mændene i gang, Bomba. Vi går op.
Mænd siger nej, bwana. Juju.
Så kan de blive her hos gabonierne.
Det var tæt på.
Pokkers tæt.
Jeg ville ikke tage et til skridt op, ikke engang for at komme i himlen.
Måske er De tættere på, end De tror. Vi slår lejr her, Bomba. Telte.
Vi slår da ikke permanent lejr her, vel?
Vi kan ikke finkæmme hele stedet efter Deres kusine og hendes ven.
- Vi må få dem til at besøge os. - Hvordan i alverden gør vi det?
Det har jeg tænkt meget over. Jeg finder på noget.
ROSINER
Hvis han kommer og slipper sine venner fri, -
vil han så ikke være vred?
Det kan jeg svare på inden i morgen tidlig.
- Hvad siger De, Rawlins? - Ingenting.
Lad os tørne ind, så planen kan virke.
- Ja. Godnat, kaptajn. - Godnat.
Jeg tager lige en runde med Rawlins.
- Godnat. - Godnat.
- Godnat, Rita. - Godnat.
- Er den klar? - Helt klar.
- Den må kun stå der om natten. - Javel.
Chef? Det var en god ide at tage buret med.
Han skal bare træde ind for at befri aben, og så har vi ham.
- Rawlins, De er et geni. - Ja, sir.
- Kaptajn Fry, hørte De det? - Hvilket?
Det var det samme skrig som før.
De trænger vist begge til en god nats søvn.
- Jeg tager min bøsse med. - Jeg vil have ham i live.
Grin du bare. Du kommer til at grine med den anden ende.
Du er bare lokkemad.
Grib den, Rawlins.
Den virker fint.
De opstiller vel vagter?
Og skræmmer ham væk? Nej, det bliver kun Bomba og Dem.
- Ved fælden? - Hvis han kommer...
... må De ikke lave en lyd, medmindre der sker noget.
- Sker noget? - Så sender De bud efter mig.
De tager ordene ud af min mund.
- De kan gemme Dem i buskadset. - Javel. Det er sikkert behageligt.
Indimellem får jeg en uhyggelig fornemmelse af, at han ved alt om os.
Det gør han måske også, Rawlins.
- Godnat, Rawlins. - Farvel.
Cheetah.
- Kaptajn Fry! - Rita, hvad er der?
Han var her, jeg så ham. Han løb vist i den retning.
- Hvad er der sket? - Han har været her. Bomba!
Hvor er det fjols?
Rebene er skåret over.
Rawlins! Hvor er den idiot?
- Hvad dælen laver De derinde? - Jeg har haft en hæslig oplevelse.
Det der uhyre angreb mig, slyngede mig ned og trampede på mig.
Da jeg åbnede øjnene, havde han forvandlet sig til en abe.
Satte han Dem i fælden?
Nej, det gjorde jeg selv, som forholdsregel.
Bomba, få dyrene indfanget!
Tarzan.
Jane.
Tarzan, giv slip. Hvad vil naboerne ikke tænke?
- Ondt? - Godt, du vækkede mig.
Jeg havde mareridt. Jeg var bange.
Jeg drømte, jeg sad i en ækel taxa.
Radioen larmede, og jeg skulle spille bridge med mine tanter.
Tak, fordi du er sådan et uhyre, der bortfører mig og beholder mig her.
Jane.
Lige et øjeblik.
Øjeblik. Før du begynder at plapre løs... Hvor var du i nat?
- Svømme. - Nej. Og du skal ikke skifte emne.
Du kom først hjem ud på de små timer, og du bar på dine sko.
- Svømme, svømme, svømme. - Nej.
Cheetah.
- Hvor kommer det fra? - Svømme.
Tarzan, jeg må vide det.
- Folk. - Ja, det ved jeg. Hvide folk? Hvor?
- Svømme nu. - Jeg må se dem.
- Nej. - Vær nu sød.
Nej.
Vær nu sød, Tarzan.
Bliv.
Sikke et hæsligt uhyre.
Det er mærkeligt, vi ikke er blevet hvidhårede i nat.
- Jeg synes nu, han så ret sød ud. - Sød? Fik De set ham rigtigt?
Han så på mig.
I en fair kamp ville jeg have vundet.
Helt sikkert. Men jeg havde kun to hænder mod hans fire.
Han havde en tung kølle i hver hånd. Han brølede og svingede med dem...
Når man omgås dyr, skal man huske en ting.
Vi er dem overlegne af to grunde: Vores selvkontrol og vores rifler.
Hvad er der med Dem?
- Hvor er miss Parker? - Åh, kaptajn...
Sig det nu!
Manden var her igen. Det nytter ikke. Han annekterede hende.
- Hvilken vej? - Op.
Rita!
Bomba!
- Vi finder hende aldrig. - Det der hjælper ikke.
Hjælper? De er sikkert over alle bjerge.
Rita, hvor er du?
Heroppe.
Rita.
- Jeg har det fint. - Er det ikke Eric?
Jo, selvfølgelig. Jeg har fundet hende!
- Dav, Jane! - Dav.
- Hvem er den anden? - Vores vejviser.
- Er det ikke vidunderligt? - Jeg er så glad for at se dig.
Kom nu ned.
Ja, vi kommer ned nu. Vi kommer da ned, ikke?
Tarzan, bær Rita ned.
- Jane ked? - Jeg har aldrig været så glad...
... i hele mit liv.
Tarzan!
- Eric. - Jane, det er jo dig.
I live og rask og meget glad.
Og rig, hører jeg.
- Det er min fætter Eric. - Fætter Eric.
Goddag.
- Jane, det er kaptajn Fry. - Goddag.
Goddag. Det føles underligt. Jeg har ikke gjort det her længe.
Tarzan, det er kaptajn Fry.
Tarzan, kaptajn Fry er også en ven.
Han hjalp Rita og Eric med at finde os.
Også en ven.
Åh, han... Han kan lide mig!
- Hov! - Jeg beder Dem.
Det var så den riffel.
Beklager, men Tarzan har set rifler slå ihjel.
Det forstår jeg godt.
Men jeg skal jo beskytte mit selskab.
Det behøves ikke, når Tarzan passer på jer.
Hvad med frokost? Vi kan ikke gå på jagt med de bare hænder.
I skal være vores gæster.
Rita, I behøver ikke sove i telt, når der er et helt hus.
- Hus? Mener du det der... ? - Nej, jeg mener vores byhus.
Vi har masser af plads. Tarzan har lavet det, jeg indrettede køkkenet.
- Køkkenet. - Varmt og koldt vand. Topmoderne.
Kaptajn Fry, bed Deres mænd bryde op. Jeg viser vej.
- Tarzan, du går på marked. - Marked.
- Ja, mad til dem alle. - Mad.
- Skynd dig tilbage. - Skynd dig.
Nu ikke larme hele natten.
Mig? Jeg sover skam på øverste etage.
Og få nu ikke nogen mareridt.
Du må ikke lade stegen brænde på.
Vi er ikke kommet for at gøre dig ulykkelig.
Vi synes, du skal komme hjem, indtil du er helt sikker.
Ja. I kom mest på grund af mig.
- Jamen, Jane... - Jeg er ikke utaknemlig.
Nej, Rita kan få sine silkestrømper.
Eric kan få sin karriere og en bil til at køre sin pige rundt i.
- Der er vel en pige? - Ja da.
Jeg ville gerne møde hende.
- Kan jeg ikke bare skrive under? - Nej, Jane.
Onkel ville helst give sine penge til museet.
Du var bare en samvittighedssag.
Ellers ville testamentet ikke være så indviklet.
Selvfølgelig, hvis Tarzan lod mig tage af sted...
I må ikke sige noget om det til Tarzan, før jeg selv har sagt det.
Hvorfor jeg rejser, og hvornår jeg er tilbage.
Jane, hvorfor ikke tage Tarzan med?
- Til London? - Ja, selvfølgelig!
I kunne bo halvdelen af tiden hvert sted.
Nej, Rita. Herude er Tarzan konge.
Hvad ville han være der?
Først en slags særling.
Og så ville han gradvis indse, at han var afhængig af sin rige kone.
Det ville han aldrig tolerere.
Og hvis han gjorde, ville det måske være værre endnu.
Miss Parker, nu kommer Deres husbond vist.
- Dav. - Dav.
- Jeg mente: "Hvordan går det?" - Fint.
Du var væk så længe.
Er de ikke flotte i år?
- De her er også modne. - Spise?
- Vi skal lige have noget vand. - Miss Parker!
Miss Parker!
- Hvad er der, Rawlins? - Dyret kan vist ikke lide mig.
- Måske bruger De det forkerte ord. - Nå, for pokker. Halløj, du der.
Jeg skal op.
Alle mand om bord.
Kom nu. Jeg ville gøre det samme for dig.
Opse-dasse!
Nu må du ikke give slip, vel, Ongali? Eller hvad du hedder.
Her dufter af oksesteg.
Gør Dem nyttig i køkkenet, Rawlins.
Javel.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Ja.
- Vis ham, hvor han henter vand. - Vand.
Det her er meget smart.
- Kom det hele ud af dit hoved? - Hoved?
Altså ideen, ikke vandet.
Vand.
Cheetah, sætter du viften i gang?
Så er der mad.
- Jeg er klar. - Herligt!
Prøv at opvarte uden at få fingrene i suppen.
Her er mit bidrag. Måske er det gulerødder.
Det er det ikke, men de smager godt.
Hold op, Eric.
Rita, du sidder her. Kaptajn Fry. Eric, du sidder der.
- Tarzan skærer for. - Er der noget, han ikke kan?
Han er faktisk god til det meste. Ikke sandt, Tarzan?
Sikken kæmpe steg.
Ingen suppe.
- Spis nu. - Den er jeg med på.
- Er der indfødte stammer heroppe? - Ja, og de er frygteligt vilde.
Giver de mange problemer?
Nej, den stærkeste stamme bor omtrent en dagsrejse herfra.
Men Tarzan er juju, så de lader både os og dyrene være.
Men de ville da gerne have hele jagtområdet for sig selv.
I har ikke kontakt med de indfødte?
De taler jo ikke noget kendt sprog.
Vi lader også dem være. Men de indfødte forstår hinanden.
Ja, det er sandt. Miss Parker...
Tak, Cheetah.
Ikke så grådig. Tag den med udenfor.
Af sted.
Hun holder ikke altid bordskik.
Ih, mange tak.
Hør her. Du må forstå, -
- at jeg ikke bryder mig om nogen form for familiaritet. Tak.
- Miss Parker, jeg har tænkt... - Fry har tænkt!
Det angår ikke mig, men jeg overhørte Deres samtale.
Jeg ved, hvad Tarzan kan gøre, når De rejser.
- Jeg beder Dem... - Rejser?
Hør nu på mig, miss Parker. Tag ham dog med.
Han behøver ikke være afhængig. Jeg vil give ham en god kontrakt.
- Skal Tarzan udstilles? - Nej da.
Han kan fortælle om dyrene og håndtere dem på sin måde.
Tag med til England. Du ville være en sensation!
Kaptajn Fry, min kusine ønskede ikke, at det her blev nævnt.
Undskyld. Jeg vidste ikke, det var hemmeligt.
- Hemmeligt? Jane rejser? - Vent. Det var ikke Janes ide.
Jane skal skrive under på noget.
Ellers mister vi en masse penge.
- Penge? - Ja, Tarzan, penge.
Ja, til at skaffe tøj og mad...
Mad, tøj...
- Penge? - Nej, du forstår ikke.
- Penge er ikke... - Selvfølgelig forstår han det ikke!
Det håber jeg aldrig, han gør.
- Hemmelighed. - Nej, Tarzan, nej.
Jane rejser?
Jane folk rejser?
Kun hvis du siger ja. Ikke hvis du bliver den mindste smule ulykkelig.
Tarzan!
Cheetah.
Tarzan, Tarzan.
Jane ikke glad?
Hvordan skal jeg forklare dig det?
Jeg elsker Tarzan. Tarzan er Janes elskede.
Ligesom stjernerne i natten og luften, vi indånder.
Tarzan gør mig levende, men Eric og Rita er mine venner.
Venner, ligesom regnen efter sommeren, -
ligesom vinden i junglens trætoppe.
Jeg er din. Du er min.
Men jeg må hjælpe Rita. Hun er min ven.
Ven, ligesom Tarzan var Cheetahs ven, der hjalp hende ud af fælden.
- Fælde? - Ja, fælde.
Nej, elskede, ikke en rigtig fælde, -
men lige så stærk og skrækkelig.
Jane vil rejse?
Husker du ikke, hvordan du tog af sted, da Timba gik i en fælde?
Jane vil rejse?
Tarzan, du må tro mig.
Når månen har været på safari tre gange, -
- tre gange, og hun kommer op af floden, stor og rund, -
- og kigger ind på os her, så finder hun os ligesom nu.
Sammen.
Og så er min safari slut for evigt.
Så rejser jeg aldrig mere væk.
Tarzan og Jane.
Forstår du?
Forstår.
Bravo, Rawlins! Nu vil vi se dig kvæle en løve.
- Jeg tager med jer. - Jane, sødeste!
Men jeg vil være alene med Tarzan i dag.
- Så vi kan sige farvel. - Vi kan tage tilbage til vores lejr.
Nej, Tarzan og jeg har et lille paradis oppe ad floden.
Han venter på mig deroppe.
- Jeg er klar i morgen tidlig. - I morgen?
- I ville jo gerne af sted, ikke? - Jo, selvfølgelig.
Tag dem ikke af, at dyrene ler. Jeg var meget værre end Dem.
Øvelse har aldrig gjort nogen til den mester, han er.
De har højere tanker om Tarzan, end de andre har.
Han er den fineste gentleman, jeg har mødt, bukser eller ej.
Tak. Det ville Tarzan være stolt af.
- Jeg må hellere få pakket. - Det haster ikke.
- Skal jeg ikke tage buret ned? - Vi får ikke tid til gorillafangst.
Vi har ikke brug for det nu, vel?
Nej, men det er mange penge værd. De fik det sendt helt fra Birmingham.
Gå hen og sørg for, at bærerne ikke har torne i fødderne.
- Og send Bomba herhen. - Ja. Bomba!
Kaptajnen har brug for dig.
Vestpå, hvor sol går ned, stor stamme.
En dagsrejse. Bomba skynde sig, halv dag.
- Find høvding. - Hvordan?
Du skal nok finde ham. Er du bange?
- Bomba ikke bange. - Godt.
Fortæl høvding, bwana vil være ven med høvding.
Bwana vil have krigere.
Vil have spyd, kanoer, mad. Bwana høvdings ven.
- Hvad bwana give høvding? - Bwana tage juju væk.
Tage stor hvid abe væk.
Fortæl høvding, bwana sende en hvid mand, to kvinder efter juju.
Af sted med dig.
Ja, bwana.
Sender De Bomba i forvejen?
Ja, det er en god ide at kigge lidt på ruten, man vil følge.
- Det var dejligt. - Koldt.
- Nej, det var ej. - Varmt.
- Det var lige tilpas. - Lige tilpas?
Lige tilpas.
Tarzan, hold op!
Tarzan, hold op. Jeg er træt.
Tarzan, jeg går lige på næsen.
Cheetah!
Cheetah, hold op.
Cheetah.
Kan du ikke opføre dig ordentligt?
Smut så hjem med dig.
Du har fortjent det, hvis hun sladrer til sin mor.
Tarzan?
Tarzan!
Nå, men jeg er da ligeglad med, hvor du er.
Der kan du se. Jeg fandt dig.
Du kan ikke slippe væk fra mig.
Jeg ville ikke hyle, om der så var 10.000 løver under det her træ.
Jeg hylede.
- Jane. - Elskede...
Jeg elsker dig så meget.
Jane.
Ja, Tarzan. For evig...
... og altid.
Tak, elskede.
- Du møde høvding? - Høvding sige ja.
- Skaffe spyd og kanoer? - Ja, bwana.
- Saml mændene. - Ja, bwana.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jane, hvor er Tarzan?
Han kommer ikke.
Han ville ikke sige farvel.
Er der noget, De vil hente, før vi rejser?
Nej. Ingenting.
Jane, søde ven, jeg ved, hvordan du har det.
Jeg klarer mig.
Vil du ikke gerne sige farvel til dit dejlige lille hus?
Nej.
Jeg vil helst være fri.
Miss Parker, slut dem til Rawlins' gruppe.
Jeg er på højre flanke og Bomba på venstre.
Vi er nødt til at passe på.
Cheetah.
Farvel, Cheetah.
Pas på Tarzan, mens jeg er væk.
- Er du træt, Jane? - I den her fart.
Gennem træerne kunne jeg være hos Tarzan om en time. Undskyld.
Sært, vi ikke har hørt fra Fry.
Ja, ikke sandt?
- Mon vi er faret vild? - Nej.
Hvis ikke vi var gået lige ud, var vi stødt ind i Fry eller Bomba.
Jeg tror alligevel, jeg vil se mig om.
Pas godt på kvinderne.
- De taler, som om... - Farvel så længe.
Bomba?
Din idiot, du går jo den forkerte vej.
- Vej. - Du er ikke rigtig klog.
- Vend dig om. - Bwana sagde gå.
- Du lyver. - Bwana, han gå.
Nå, så det gjorde han? Så fortæl mig, hvad han skulle hente.
Bwana ikke sige.
Jeg ved det godt.
Bomba, du må ikke gøre det.
Forlad Fry, så får du en ny fempund-seddel, når vi kommer hjem.
Jeg har en, det lover jeg.
Bomba, du vil da ikke hjælpe Fry med at sætte ham i bur.
- Bwana sige gør det. - Nå, men det kommer han ikke til!
Bare vent, til Tarzan springer på jer -
og flår hovederne af jer!
Hvor skal De hen, Rawlins?
Kaptajn Fry.
- Tænk at møde Dem her. - Vi er vist begge faret vild.
- Ville De gå tilbage, Rawlins? - Hvem, mig?
Ja, jeg ville lige tilbage og hente noget, jeg glemte, da jeg pakkede.
- Hvilket? - Hvad?
Nå, De mener, hvad jeg glemte?
Ja, må jeg høre?
- En medaljon. - En medaljon?
Ja, en lille guldmedaljon.
Den er meget kostbar.
Der er et billede i. Et billede af min mor.
- Farvel så længe. - De har sagt, De var forældreløs.
Det var jeg også. Men vi forældreløse...
Vi kan godt lide at have et billede, som vi siger er vores mor.
Det her var en muntert udseende dame.
Med snehvidt hår. Jeg købte den billigt.
15 shilling hos en marskandiser i Whitechapel.
Det kunne være farligt, Rawlins.
Ja, men jeg tror nu, jeg gør det alligevel.
Det bliver farligt, Rawlins.
Ja.
- Jeg har en besked til dig. - Jane?
Ja. Dårligt nyt, desværre.
Jeg hader at sige det, men hun kommer ikke tilbage. Nogensinde.
Hun kunne ikke selv sige det. Hun bad mig sige det.
Det gør mig ondt, men...
Det nytter ikke at snakke om det.
Farvel.
For resten, Tarzan.
Kender du et middel mod slangebid?
Du ved, slange. En af mine safaridrenge.
Hvor dreng?
Tak. Jeg skal vise dig det.
Bomba! Bomba! Her, I fæhoveder! Brug jeres spyd!
Det var meget generøst af dig, Tarzan.
Åh, jeg...
Jeg skammer mig.
- Jeg fortæller de andre det. - Andre?
Trods alt...
Tarzan, du skal ikke tænke for meget på Jane.
- Jane. - Du har ret til at kende sandheden.
Jane vidste det godt.
Hun vidste det godt!
Jane.
Jane vil have Tarzan i fælde.
Bomba, vi har ham!
Kom nu, I fjolser!
Bed Abdul fortælle Hymandis' høvding, vi har den store hvide abe.
Få ham op!
Kaptajn, er det her ikke en usædvanlig måde at rejse på?
- Usædvanlig? - Med Rawlins bagude så længe.
Ville en fortrop ikke være mere praktisk?
Jeg gør tingene på min egen måde.
Folkene virker nervøse.
Bomba! Driv dem fremad.
Hymandis.
Bomba.
Hold jer i ro.
Jeg vil tale med høvdingen.
Bliv hvor I er og lad dem ikke se, I er nervøse.
Bwana komme.
Sig, bwana er glad for at være ven.
Høvding glad bwana komme.
Giv ham en sæk salt.
Nu skal høvding give spyd, kød, kanoer.
Sig, vi bringer hvide mænd, to hvide kvinder til juju.
Sig, jeg har den store hvide abe.
Høvding sige, bwana ikke har hvid abe. Han har hvid abe.
Fortæl høvding, jeg laver juju.
Høvding sige, han lave juju.
Tarzan!
Timba.
Cheetah.
Tarzan, jeg vidste, du ville komme.
Rør jer ikke, før Tarzan giver signal.
- Slog du armen? - Nej, det er mit ben.
- Tarzan, lav en båre. - Båre?
- Det er kun mit knæ. - Du skal ikke gå på benet.
Kom, Parker, vi holder stand mod dem.
- Gør det ondt? - Lidt.
Kaptajn Fry, kom.
Hurtigt!
- Hvad mente han med ungatowa? - Vi undslipper gennem sumpen.
Det er juju, forbudt. De følger ikke efter.
Det er første gang i Afrika, jeg ikke ser spor af fugle.
Gudskelov, vi er ude.
- Du kan ikke lade ham gøre det. - Tarzan.
Har jeg ikke ret til at udtale mig?
Skråning.
Vi skal denne vej. Her er ikke så stejlt.
Der er ingen, der forhindrer en i at komme hjem.
Komme hjem.
Det lyder vel nok rart.
Tarzan.
Tarzan?
Han er taget tilbage.
Ja, selvfølgelig. Lad os få mændene samlet.
- Bomba, safari. - Vent.
Vi må ned og slå lejr, før mørket falder på.
- Vi kan ikke gøre det mod dig. - Vi må af sted.
Vi løj. Du behøver ikke tage med.
Jeg påskønner det, men kom nu.
Det er sandt, søde ven. Kan du stadig skrive?
De godtager din underskrift. Vi tager ikke andet med hjem.
Der er noget, du skal forstå og tilgive.
Vi troede, du hørte til derhjemme.
I "civilisationen". Men det er ikke et sted for dig.
Og selv om du kom hjem, og vi arvede, -
- ville jeg aldrig glemme Tarzans blik, da han troede, han mistede dig.
Blive her med dine junglefluer, -
- din lille uartige Cheetah og Tarzan.
Du har det største, en kvinde kan eje.
Fred, kammeratskab og samhørighed med en mand, der vier sin styrke -
til at gøre dit liv smukt.
Det må du aldrig miste.